Elitalakulat tagjai, igazi specialisták, akikből nem sok kell, hanem maréknyi profi. Kiváltság lehet közéjük, a Vörösmarty Mihály Technikum faipari technikusai közé tartozni.
![](https://fataj.hu/archiv/2020/12/215/hg.jpg)
– Ők nem a gyártási oldalt fogják erősíteni, hanem a gyártást előkészítő oldalt. Kezdve onnan, hogy felveszik a kapcsolatot az ügyfelekkel, lepontosítják velük a részleteket. Adott esetben tervezési munkákat is képesek lesznek elvégezni; tanulnak nálunk számítógépes tervezést is. Mindazt, amit az ügyfelek kérnek, nekik kell átfordítaniuk a gyártási oldalra. Gyártmányterveket kell tudniuk készíteni, amit aztán az asztalos legyárt. Menet közben a faipari technikus dolga, ha szükséges, koordinálni, irányítani, betartani és betartatni a szabályokat. A gyártásra vonatkozó technikai szabályokat ugyanúgy, mint például a munkavédelmi szabályokat. Ezeken túl egészen magának a terméknek a kiszállításáig, átadásáig, beépítéséig, beszereléséig is eltart a faipari technikusok munkája. Alapvetően az irányító feladat az övék, de ha kell, meg kell tudniuk ragadni a szerszámokat: illesztenek, csavaroznak, segítik az asztalosokat – diákjairól, jövőbeli kollégáiról Horváth Gábor, a Vörösmarty Technikum faipari munkaközösség-vezetője beszélt lapunknak.
A megrendelő, a belsőépítész és a formatervező gondolatait, igényeit is értik
Horváth Gábor 10 éve tanít itt. Korábban, közel két évtizedig a faipar különböző területein dolgozott a bútorgyártáson és -tervezésen kezdve a kereskedelmen és a kisüzemi, sorozatgyártáson át a projektmenedzseri feladatkörig. – Faipari szakközépiskolát végeztem Zalaegerszegen. Adódott egy lehetőség, mehettem tovább a Soproni Egyetem faipari mérnöki karára, amit aztán sikeresen el is végeztem. Az egyetemi éveim alatt mélyült el a fa iránti szeretetem – mondta. – Gyerekkoromban édesapámmal sokat dolgoztunk a garázsban, a sufniban, kinn a telken. Készítettünk lépcsőt az emeletre, javítottuk a bútorokat, nekem innen fakad a fa iránti szeretetem.
A Vörösmarty Technikumban a korábban indult technikusi évfolyamokon a képzési idő négy plusz egy év. A negyedik év végén érettségi vizsgát tesznek a diákok, azután dönthetnek arról, kívánják-e az ötödik évet is teljesíteni. Az idén, 2020 szeptemberétől induló új szakképzési rendnek megfelelően azonban a fa és bútoripar ágazat már feltétlenül ötéves, amely így érettségi és technikus szintű szakképzettség megszerzésével zárul. Az itteni képzés jó alap a faipari mérnöki felsőoktatás felé. Horváth Gábor elmondása szerint diákjaik már a középiskolából kilépve amolyan “kismérnökök”, faipari mindentudók. Ők lesznek azok, akik szót értenek majd nemcsak a belsőépítészekkel, a bútortervezőkkel, a formatervezőkkel, a megrendelőkkel, a vásárlókkal, hanem a kivitelezőkkel, a mesteremberekkel is. Képesek műszaki rajzba átültetni mindazt, amit az említett kreatívok elgondolnak, látványtervekben eléjük raknak.
– Jelenleg egy 12., egy 10. és egy 9. évfolyamos faipari technikusi osztálya van a Vörösmartynak, összesen közel harmincan járnak a három évfolyamra. A kis létszám révén a tanárok és a diákok között olyan szakmai kapcsolatok alakulnak ki, amely lehetővé teszi a mélyreható tudásátadást – fogalmazott. Ezen a szakon a szakmai elmélet az uralkodó, kéthetente egy-másfél nap gyakorlatuk van, ami az iskolában zajlik. – Diákjaink többsége abban gondolkodik, hogy egyéni vállalkozást indít, vagy becsatlakozik a szülők által már elindított vállalkozáshoz. Szerintem mint egyéni vállalkozók meg fogják csinálni a munkák asztalos részét is – mondta Horváth Gábor. – Egy kis- vagy középvállalkozásban képesek lesznek elvállalni és vinni a gyártás-előkészítést. Nyilván kell nekik pár év betanulási időszak a helyi szokásokba, tempóba. Továbbá a közelünkben is vannak olyan cégek, akikkel komoly szakmai kapcsolatot ápol az iskola, nyári gyakorlati helyeink – nevezetesen a fehérvári Garzon Bútor, illetve az Ertl Faipari Kft. Móron, de vannak további cégek is -, akik foglalkoztatnak kifejezetten gyártás-előkészítő tevékenységben embereket.
Forrás: FEOL